Na své 4. schůzi Senátu v 8. funkčním období, která byla zahájena 26. ledna, projednali senátoři přes 50 bodů, z toho 10 návrhů zákonů. Většinu návrhů
Schůze Senátu. Foto: archiv Senátu PČR. zákonů podpořili, k novele zákona o dani z přidané hodnoty přijali pozměňovací návrhy, které přednesl senátor Petr Pakosta. Senátoři v novele, která má pomoci omezit úniky na dani z přidané hodnoty, chtějí změnit podmínky, za jakých může plátce daně uplatnit odpočet daně, a zároveň chtějí napravit jeden legislativně technický nedostatek. Novela se tak vrací zpět do Poslanecké sněmovny k dalšímu projednání.
Druhým návrhem zákona, který nebyl Senátem odsouhlasen, je návrh zákona o Úřadu práce České republiky. Jedná se o legislativní předlohu koaličních poslanců, která zcela reorganizuje stávající úřady práce. Smyslem předloženého návrhu je zřízení Úřadu práce České republiky jako organizační složky státu s celostátní působností, která bude mít sídlo v Praze. V současné době u nás působí 77 úřadů práce s okresní působností, jejich nadřízeným orgánem je Ministerstvo práce a sociálních věcí. V každém kraji je také určen jeden úřad práce, jehož působnost je rozšířena o zabezpečování vymezených činností v rámci kraje. Existuje tedy 14 úřadů práce s krajskou působností.
Podle návrhu by měl být zřízen jeden Úřad práce České republiky, který by se měl organizačně členit na generální ředitelství a krajské pobočky. Součástí krajských poboček by pak byla kontaktní pracoviště, kterých by mělo být 205. V Senátu předlohu projednal Výbor pro zdravotnictví a sociální politiku, Ústavně-právní výbor i Výbor pro územní rozvoj, veřejnou správu a životní prostředí. Všechny tři výbory shodně navrhly návrh zákona zamítnout. Důvodem pro zamítnutí byly mimo jiné i formální chyby, na které senátoři upozorňovali, dále rychlost, s jakou by měl být návrh realizován i samotný záměr nabourat současný fungující systém. Na schůzi v rozpravě vystoupil například senátor Karel Kapoun, který kritizoval zákon jako celek. „Z dobře fungujících dislokovaných pracovišť a kontaktních míst státní a sociální podpory úřadu práce by měla být pouhá sběrna míst úřadu práce. Mimochodem, tento subjekt není v zákoně definován, není známo, jak bude fungovat a k čemu vlastně bude kompetentní. Lze tedy konstatovat, že v době, kdy se díky vládním škrtům a útlumu hospodářského vývoje předpokládá vzrůst nezaměstnanosti, se potřebná pomoc takto postiženým lidem naopak obrazně i fakticky neskutečně vzdaluje,“ uvedl mimo jiné K. Kapoun.
S kritikou návrhu vystoupil také Zdeněk Škromach, podle kterého přijetím zákona hrozí rozpad celého systému politiky zaměstnanosti. „Ale tento úřad bude naprosto impotentní, protože zkrátka a dobře, vše se bude vyřizovat v Praze. Vše. Dnes úřady práce měly své kompetence a řešily individuálně podle konkrétních podmínek ve svých okresech to, co bylo potřeba. I přes kontaktní místa apod. Ale dnes žádná taková kompetence nebude ….. vlastně se to ještě oddálí od míst, kde by to mělo sloužit lidem,“ uvedl například Z. Škromach. „Problém je v tom, že v době, kdy roste nezaměstnanost, tak dojde k rozvalu celého systému politiky zaměstnanosti přes úřady práce. A to považuji za něco nepřijatelného,“ uvedl na závěr svého vystoupení Z. Škromach. Také předseda Senátu Milan Štěch se jednoznačně vyslovil pro zamítnutí návrhu zákona. „Nemůžeme udělat nic jiného, než tento návrh zákona zamítnout, protože ten návrh zákona od samého počátku až po předložení sem do Senátu probíhal v naprostém rozporu se všemi pravidly, které by pro tvorbu takovýchto norem měly a také zákonem dáno jest, měly skutečně platit,“ uvedl mimo jiné M. Štěch. Senátoři nakonec velkou většinou návrh zákona zamítli a poslali zpět do Poslanecké sněmovny k dalšímu projednání.